Сучасні проблеми і напрямки розвитку систем землеробства в Україні - Артьомов, М. (Науковий журнал «Інженерія природокористування», 2020)
В статті розглянуто питання розвитку землеробства, основних напрямків його розвитку, використання різних типів технологій для поліпшення стану ґрунту, побудови систем землеробства де мають діяти загально прийняті закони землеробства, а саме: незамінності й рівнозначності факторів життя; мінімуму, оптимуму й максимуму; сукупної дії та взаємодії факторів життя; повернення поживних речовин у грунт; плодозміни; критичних періодів. Потребують обґрунтування дослідження науковців про доцільність нормативного підходу до вирішення питання екологізації землеробства. Землеробство на основі наукових досліджень має бути енергоощадним, малозатратним і ґрунтозахисним. У зв’язку з цим перед українським землеробством стоїть складне завдання щодо визначення шляхів подальшого розвитку. Не вдаючись до тонкощів різних напрямів сучасного землеробства, слід відзначити, що головна його мета, за визначенням західноєвропейських учених, – виробляти екологічно чисту й біологічно повноцінну продукцію. Гарантією одержання такої продукції, на думку дослідників, є повна відмова від застосування мінеральних добрив, пестицидів та інших штучних хімічних сполук. За такого використання орних земель, яке існує сьогодні в землеробстві України, може призвести через декілька років до катастрофічних наслідків. Сьогодні вже багатьом науковцям і сільгосптоваровиробникам зрозуміло: інтенсивність використання земельних, водних та лісових ресурсів має межу, яку переступати недоцільно й небезпечно. Системи землеробства, які необхідно впроваджувати повинні сприяти реалізації біологічно-генетичного потенціалу гібридів і сортів широкого спектру культур, гармонійно поєднуватися з агроекосистемою, бути ґрунтозахисними та енергоощадними, забезпечувати високу врожайність культурних рослин і якість продукції, зберігати родючість ґрунтів та послабити шкідливу дію антропогенних чинників на навколишнє природне середовище. Тому необхідно вважати, що біологічне землеробство має перспективу розвитку на землях нашої держави.